![](http://www.rits.lv/wp-content/uploads/2024/05/AUusvR3wUEMpOBy6KFfFECB2M97IEM7s_817_410-300x151.png)
14. jūnijā plkst. 20.00 klausītājiem būs iespēja piedzīvot Lūcijas Garūtas un Andreja Eglīša Latvijas kultūras kanonā iekļautās kantātes tenoram, baritonam, korim un ērģelēm “Dievs, Tava zeme deg” atskaņojumu. Koncertā, kas veltīts komunistiskā genocīda upuru piemiņai, piedalīsies ērģelnieks Jānis Pelše, baritons Rihards Mačanovskis, tenors Raimonds Bramanis, Jauniešu koris BALSIS, mākslinieciskais vadītājs Ints Teterovskis un zīmju valodas tulce Elza Veismane.
1943. gada pavasarī Kuldīgas evaņģēliski luteriskās draudzes mācītājs Oskars Sakārnis izsludina konkursu par kantātes “Latvju lūgšana Dievam” tekstu un mūziku. Konkursā uzvar divi Andreja Eglīša dzejoļi, kas vēlāk apvienoti vienā. Šīs ārkārtīgi skaistā, emocionālās un latviskās dzejas iedvesmota Lūcija Garūta komponē un top kantāte “Dievs, Tava zeme deg!”. Tā pirmo reizi tika atskaņota pirms 80 gadiem, 1944. gada 15. martā, Rīgas Vecajā Svētās Ģertrūdes baznīcā un iegūst klausītāju un kritikas atzinību. Pirmatskaņo Teodora Reitera koris, solisti Mariss Vētra un Ādolfs Kaktiņš, pie ērģelēm Lūcija Garūta, kas aizstāj pēkšņi saslimušo Alfrēdu Kalniņu. Pēc pirmatskaņojuma kantāte tiek atskaņota līdz 1945. gadam, bet pēckara gados dzirdama tikai svešumā. Kantātē ietvertais dvēseliskums un ideālisms, kas pasvītro tautas vienprātību un nelokāmo stāju 1988. gadā liek tai atdzimt arī Latvijā. Iespējams, tādēļ tā kļūst par vienu no svarīgākajiem darbiem latviešu mūzikā arī šodien.
Jauniešu koris "Balsis" kantāti atskaņos Kuldīgas Svētās Annas evaņģēliski luteriskajā baznīcā, kas šogad svin savu 120gadi.
Atcerēsimies pirmuzveduma dienu. Toreiz pulcējušies pārpilnā baznīcā, nesdami sevī kādu smeldzi, mēs bijībā pūlējāmies pacelt acis uz to, kas neizdibināms, bet augstāks un labāks par visiem. Toreiz mums līdz ar dziesmu skaņām galvas pacēlās un nolaidās, pirksti sakrustojas lūgšanā un daudzas mutes klusi, klusi čukstēja svētvārdus līdzi. Lai mūsu mūziķi piedod, ja viņus tobrīd it kā piemirsām. Mēs laikam gan negriezām vērību ne uz Vētras balss dzidro, sirsnīgo plūsmu, ne Kaktiņa samtaino vīrišķību, ne uz viņu abu smalkjūtīgajiem tulkojumiem. Nepamanījām arī T. Reitera kvēles, ne viņa kora pacilāto spēku, ne gaišo apgaroto vieglumu. Visi viņi, arī pati meistare un dzejnieks bija tikai mūsu pārstāvji, kas izteica mūsu domas. Viņi bija it kā mēs paši.
Edmunds Šmits. Baznīcas Ziņas, Nr.22 (21.05.1944)
Ieeja koncertā bez maksas. Koncerts pieejams cilvēkiem ar dzirdes traucējumiem.
Foto: Publicitātes